Vesilintuseurannan tulokset 2024
Piha, Markus; Lindén, Andreas; Lehikoinen, Aleksi; Rajala, Tuomas; Seimola, Tuomas (2024)
Piha, Markus
Lindén, Andreas
Lehikoinen, Aleksi
Rajala, Tuomas
Seimola, Tuomas
Julkaisusarja
Luonnonvara- ja biotalouden tutkimus
Numero
63/2024
Sivut
20 s.
Luonnonvarakeskus
2024
All rights reserved. This publication is copyrighted. You may download, display and print it for Your own personal use. Commercial use is prohibited.
Julkaisun pysyvä osoite on
http://urn.fi/URN:ISBN:978-952-380-943-7
http://urn.fi/URN:ISBN:978-952-380-943-7
Tiivistelmä
Vesilintulaskentojen päätavoitteena on seurata pesimäkantojen muutoksia ja selvittää sorsien vuotuinen lisääntymistulos erityyppisillä vesillä ja eri puolilla Suomea. Tietoja tarvitaan mm. vesilintujen elinympäristöjen hoidon suunnitteluun ja metsästyksen mitoittamiseen sekä vesiluonnon monimuotoisuuden seurantaan. Vesilintuseurantaa koordinoivat Luonnonvarakeskus ja Luonnontieteellinen keskusmuseo, ja laskennoista vastaavat vapaaehtoisesti metsästäjät ja lintuharrastajat.
Seurannan 16 lajista suurin osa on taantunut pitkällä aikavälillä. Runsain riistasorsamme sinisorsa on pitkällä aikavälillä runsastunut, mutta kanta on kääntynyt laskuun viimeisen kymmenen vuoden aikana. Vuonna 2024 sinisorsan ja telkän parimäärät olivat selvästi edeltävää vuotta pienempiä, kun taas haapanan ja tavin parimäärät olivat lähellä vuoden 2023 tasoa. Iso- ja tukkakoskelon kannat ovat taantuneet pitkällä aikavälillä, mutta olleet vakaita viimeisen kymmenen vuoden aikana. Kuitenkin vuonna 2024 koskeloiden parimäärät olivat selvästi vuotta 2023 alemmalla tasolla, kuten silkkiuikun, härkälinnun ja kuikan kannat.
Sinisorsalla, tavilla ja telkällä poikasten kokonaismäärä jäi vuonna 2024 edeltävää vuotta heikommaksi, ja parikohtainen poikastuotto oli näillä lajeilla keskimääräistä pienempi. Sinisorsan, tavin ja telkän parikohtainen poikastuotto on pitkällä aikavälillä heikentynyt, mutta viimeisen kymmenen vuoden aikana ei ole tilastollisesti merkitseviä muutoksia. Kuitenkin haapanan parikohtainen poikastuotto on tänä aikana kasvanut.
Vesilintukannat ovat pitkällä aikavälillä taantuneet sekä rehevillä että karuilla vesillä, mutta rehevien vesistöjen linnut ovat taantuneet karujen vesien linnustoa jyrkemmin. Viimeisen kymmenen vuoden aikana karuilla vesillä lintujen kannankehitys on ollut vakaata, kun taas taantuma on yhä jatkunut rehevillä vesistöillä.
Syyt vesilintujen vähentymiseen ovat moninaiset. Osa lajeista kärsii etenkin rehevöitymisestä ja veden värin tummumisesta mm. ympäröivien alueiden ojituksen takia. Osalla lajeista taas vieraspetojen runsaus on todennäköisesti tärkeä taantumisen syy. Kosteikkojen ennallistaminen olisi tärkeä keino parantaa vesilintukantojen tilaa.
Seurannan 16 lajista suurin osa on taantunut pitkällä aikavälillä. Runsain riistasorsamme sinisorsa on pitkällä aikavälillä runsastunut, mutta kanta on kääntynyt laskuun viimeisen kymmenen vuoden aikana. Vuonna 2024 sinisorsan ja telkän parimäärät olivat selvästi edeltävää vuotta pienempiä, kun taas haapanan ja tavin parimäärät olivat lähellä vuoden 2023 tasoa. Iso- ja tukkakoskelon kannat ovat taantuneet pitkällä aikavälillä, mutta olleet vakaita viimeisen kymmenen vuoden aikana. Kuitenkin vuonna 2024 koskeloiden parimäärät olivat selvästi vuotta 2023 alemmalla tasolla, kuten silkkiuikun, härkälinnun ja kuikan kannat.
Sinisorsalla, tavilla ja telkällä poikasten kokonaismäärä jäi vuonna 2024 edeltävää vuotta heikommaksi, ja parikohtainen poikastuotto oli näillä lajeilla keskimääräistä pienempi. Sinisorsan, tavin ja telkän parikohtainen poikastuotto on pitkällä aikavälillä heikentynyt, mutta viimeisen kymmenen vuoden aikana ei ole tilastollisesti merkitseviä muutoksia. Kuitenkin haapanan parikohtainen poikastuotto on tänä aikana kasvanut.
Vesilintukannat ovat pitkällä aikavälillä taantuneet sekä rehevillä että karuilla vesillä, mutta rehevien vesistöjen linnut ovat taantuneet karujen vesien linnustoa jyrkemmin. Viimeisen kymmenen vuoden aikana karuilla vesillä lintujen kannankehitys on ollut vakaata, kun taas taantuma on yhä jatkunut rehevillä vesistöillä.
Syyt vesilintujen vähentymiseen ovat moninaiset. Osa lajeista kärsii etenkin rehevöitymisestä ja veden värin tummumisesta mm. ympäröivien alueiden ojituksen takia. Osalla lajeista taas vieraspetojen runsaus on todennäköisesti tärkeä taantumisen syy. Kosteikkojen ennallistaminen olisi tärkeä keino parantaa vesilintukantojen tilaa.
Collections
- Julkaisut [85940]