Luonnonkasvien siemensadot Pohjois-Suomessa - Nissinen, Oiva; Heinonen, Alpo (MTT, 2001)
Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen (MTT) Lapin tutkimusasemalla Rovaniemellä (66°35`N) vertailtiin vuosina 1996-1999 luonnonkasvien viljelyominaisuuksia sekä siemensadon määrää ja laatua. Tavoitteena oli selvittää kaupallisen siemenviljelyn mahdollisuuksia pohjoisissa olosuhteissa esiintyvillä ja menestyvillä luonnonkasveilla. Siementuotantokokeissa oli mukana 16 kasvilajia. Tutkimuksessa havainnoitiin kasvien talvenkestävyyttä, kasvustojen kehitystä ja koristearvoa, kukintaa, siementen kypsymistä, siemensadon määrää sekä siementen painoa ja itävyyttä. Vuosina 1997-1999 eniten talvituhoja oli mäkitervakolla. Vähiten talvehtimisvaurioista kärsivät puolestaan keltamatara, kissankello, kultapiisku, ojakärsämö, päivänkakkara, rantatädyke ja rantaukonnauris. Kattamattomilta koeruuduilta saadut siemensadot olivat keskimääräin 1,9-67,6 g/m2 ja 13 400-364 400 kpl/m2. Mustalla muovilla katetuilla koeruuduilla sadot olivat 1,8-93,7 g/m2 ja 10 700-798 900 kpl/m2. Ilman katetta painoltaan suurimmat sadot tuottivat niittyleinikki 67,6, ahosuolaheinä 64,5 ja kultapiisku 59,6 g/m2. Eniten siemeniä neliömetrillä oli mäkitervakolla 364 400, kissankellolla 294 100 ja ahosuolaheinällä 227 600 kpl. Muovikatteesta hyötyivät eniten mäkitervakko ja rantatädyke. Toisaalta muovikate alensi huomattavasti ketoneilikan ja jonkin verran myös niittyleinikin siemensatoa. Muovikate ei vaikuttanut selkeästi kasvien siemenkokoon ja -painoon. Parhaat itävyydet olivat rantaukonnauriin 91, kissankäpälän 72, niittyleinikin 70, mäkitervakon 68, ruusuruohon 56 ja kissankellon 55 % sadoissa. Heikoimmin itivät ahosuolaheinä 18, pohjanruusujuuri 20 ja keltamatara 22 %.

The cultivation characteristics of different wildflowers were studied at the Lapland Research Station of MTT Agrifood Research Finland in Rovaniemi (66°35`N) in 1996-1999. Sixteen different species were planted in the experimental fields, and their winter hardiness, ornamental character, covering, flowering, seed yield and germinability were observed. The greatest winter damage occurred on Lychnis viscaria, whereas Galium verum, Campanula rotundifolia, Solidago virgaurea, Achillea ptarmica, Leucanthemum vulgare, Veronica longifolia, Knautia arvensis and Erysimum strictum were the most winter-hardy. The seeds of Lychnis viscaria, Silene dioica, Rhodiola rosea and Ranunculus acris began to ripen at the end of July. The time of seed set of the latest species, Galium verum, was at the end of September. The mean seed yields on the uncovered experimental plots were 1.9-67.6 g/m2 and 13 400-364 400 pieces/m2. On the plots covered by black plastic film the corresponding yields were 1.8-93.7 g/m2 and 10 700-798 800 pieces/m2. Ranunculus acris, Rumex acetocella and Solidago virgaurea had the highest average seed yield weight, while Lychnis viscaria, Campanula rotundifolia and Rumex acetocella produced the highest number of seeds. Erysimum strictum, Antennaria dioica, Ranunculus acris, Lychnis viscaria, Knautia arvensis and Campanula rotundifolia had the best germinabilty on average.
Wildflower seed yields in northern Finland
Keywords: Pu; Ka; Pohjois-Suomi; luonnonkasvit; siementuotanto; sadonkorjuu; itävyys; wildflowers; seed production; flowering; harvesting; germinability; ornamental character