Kasvigeenivarat lähteenä elintarviketutkimukselle - Ryhänen, Eeva-Liisa (MTT, 2008)
Ruoan hinta on viimeisen vuoden aikana noussut voimakkaasti. Tänä päivänä puhutaan ruoan niukkuudesta ylituotannon sijasta. Syitä on monia, kuten väestönkasvu, kulutustottumusten muutos Kiinassa ja Intiassa, peltoenergian tuotanto ja ilmastonmuutos. Ruuan hinnannousu tarkoittaa ruuan merkityksen ja arvostuksen kasvua. Oma ruokatuotanto onkin nyt entistä tärkeämpi. Kasvigeenivaroilla on suuri merkitys elintarviketurvan ja ravitsemuksen näkökulmasta. Näin on ollut siitä saakka, kun ihminen alkoi harjoittaa maanviljelystä. Monimuotoisuus on pitänyt yllä ruokaturvaa ja se on vahvistanut ihmisten ravitsemusta ja terveyttä. Elintarviketurvan tulisi varmistaa riittävä ravinto väestölle. Kuitenkin valtavista edistysaskelista huolimatta tänä päivänä aliravitsemus on edelleen vakava ongelma maailmassa. Yli 800 milj. Afrikassa ja Aasiassa elävää ihmistä on aliravittuja. Lisäksi suuri osa väestöstä kärsii erilaisten ravintoaineiden puutoksesta. Ravinnon riittävyyden lisäksi ravinnon laatu ja erityisesti sen ravitsemuksellinen laatu on tärkeä. Ruoan tulee turvata tärkeiden ravintoaineiden riittävä saanti. Ruoan pitää olla myös turvallista; se ei saa sisältää terveydelle vaarallisia komponentteja. Ruokahuollon tulee vastata yhteiskunnan tarpeisiin. Tarvitsemme lisää tietoa ruokamme ravintoainekoostumuksesta, erityisesti eri lajikkeiden eroavuuksista. Esimerkiksi kehitysmaissa yleisesti esiintyvään A-vitamiinin puutokseen voidaan vaikuttaa mm. lajikevalinnan avulla. Mitä keskeisempi merkitys elintarvikkeella on ruokavaliossa, sitä tärkeämpää on tuntea lajike-eroja. Esim. riisilajikkeissa on todettu moninkertaisia eroja rautapitoisuudessa. Perunalajikkeissa on raportoitu kymmenkertaisia eroja beeta-karoteenin määrässä. Villien lajien hyödyntäminen, maatiaiskasvien viljely ja lähiruoka voivat tulevaisuudessa olla tärkeitä ruokaturvan ja maaseudun kehityksen kannalta. Geenivarat voivat ruokavalion monimuotoisuuden avulla parantaa ihmisten ravitsemusta ja hyvinvointia. Meidän tuleekin huomioida ravitsemukselliset tarpeet kasvien jalostustyössä. Ruokavalion ja terveyden välillä tiedetään olevan yhteys. Kasvispainotteisen ruokavalion on monissa tutkimuksissa todettu suojaavan kroonisilta sairauksilta. Kasvit sisältävät runsaasti bioaktiivisia yhdisteitä, ns. sekundäärimetaboliitteja, joilla katsotaan olevan tärkeä merkitys terveyden edistäjinä. Erityisen kiinnostavia ovat kasvien sisältävät fenoliset yhdisteet, joilla tiedetään olevan mm. antioksidatiivista aktiivisuutta. Kasvigeenivarat ovat tutkimukselle potentiaalinen lähde terveyttä edistävien elintarvikkeiden kehittämiseksi. Kasvigeenivarat ovat keskeinen osa ruokaturvaamme ja niillä on merkitys terveyden ja hyvinvoinnin lähteenä. Tutkimuksen haasteena tulevaisuudessa on luoda edellytykset geenivarojen entistä tehokkaammalle hyödyntämiselle.
Keywords: Pu; elintarviketutkimus; elintarviketurva; kasvigeenivarat; ruokavalio