Maaperän tiivistyminen perunantuotannossa - kirjallisuuskatsaus - Lötjönen, Timo (MTT, 2006)
Perunamaiden muokkauskerroksen alapuolisen pohjamaan liiallinen tiiveys on ongelmana ympäri maailman, niin myös Suomessa. Osa tiivistymistä johtuu liian yksipuolisesta viljelystä, lukuisista ajokerroista painavilla koneilla maan ollessa liian kosteaa ja maan voimakkaasta käsittelystä perunanviljelyssä. Karkean maan pohjamaahan on voinut muodostua myös itsestään kovia kerrostumia, jolloin kyse on luontaisista iskostumista. Tiivistymästä ei ole välttämättä haittaa, mikäli se on reikiintynyt niin, että kasvien juuret pääsevät tunkeutumaan siihen. Järkevintä on yrittää estää tiivistymistä ennakolta viljelyteknisin keinoin. Jo olemassa olevien tiivistymien rikkomiseen olisi varminta käyttää monivuotista ja syväjuurista nurmea ja huolehtia maan kasvukunnosta. Aina nurmen viljely ei ole kuitenkaan mahdollista, vaan tuloksia halutaan nopeammin. Tiivistynyt kerros voidaan rikkoa mekaanisesti jankkurilla, lapiomuokkaimella, syväkynnöllä tai myyräauralla. Jankkurista on eniten kokemuksia perunamaiden kuohkeutuksessa. Myös jankon rikkomista kasvukauden aikana perunapenkkien alta on kokeiltu. Jankkurointi tai muu maan mekaaninen syväkuohkeutus kannattaa tehdä vasta, kun pohjamaa on tarpeeksi kuivaa murustuakseen kunnolla. Suomessa tämä aika on yleensä heinä-elokuun vaihteessa. Tutkimuksissa maan tiivistyminen nopeasti uudelleen jankkuroinnin jälkeen on aiheuttanut usein ongelmia. Joskus myös maan kantavuus on huonontunut merkittävästi jankkuroinnin seurauksena. Näiden ongelmien välttämiseksi peltolohkosta kannattaisi kuohkeuttaa vain pahoin tiivistyneet kohdat. Lisäksi pellolle kannattaisi perustaa jo kuohkeutusta edeltävänä keväänä monivuotinen viherkesanto, jotta peltoliikenne jää jankkuroinnin jälkeen vähäiseksi ja nurmen juuristo ehtii vakiinnuttaa kuohkeutetun maan.

Subsoil compaction in potato production seems to be a global problem; Finland is no exception. Once cause of compaction is derived from the consequences of monoculture repeated passing with heavy machines when soil is wet or through intensive soil treatment. Another cause of compaction is from naturally born restricting layers in coarse textured soils. Compaction is not always harmful; for example, if a compacted layer consists of pores allowing the roots to grow through the compaction. The most sensible course to follow would be to attempt to prevent subsoil compaction in advance. The most reliable way to break the existing compaction seems to be to cultivate perennial deep-rooted ley and to look after the requirements of growth. The cultivation of leys is not always possible - it takes many years. Subsoil compaction can be broken mechanically using a subsoiler, spading machine, deep plough or mole plough. The subsoiler has been widely studied in loosening potato fields. Subsoiling under potato rows during the growing season has also been investigated. It is sensible to carry out deep loosening only when the subsoil is dry enough to fissure well. In Finland, this is usually during the period July - August. In many experiments soil has recompacted quickly after subsoiling. Sometimes the subsoil bearing capacity has decreased significantly after loosening. To prevent these problems only the most compacted areas of the field are worth loosening. Additionally, it would be sensible to set up perennial ley on the field before soil loosening in order to minimise field traffic and to stabilise the structure of loosened soil.
Keywords: Ka; Ra; maaperä; tiivistyminen; peruna; pohjamaa; hieta; jankkurointi