Alueelliset hakkuumahdollisuudet Suomessa - Nuutinen, Tuula; Hirvelä, Hannu; Salminen, Olli (Finnish Forest Research Institute, 2005)
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää kolmen lähivuosikymmenen hakkuumahdollisuuksia ja puuston kehitystä koko maassa ja metsäkeskusten alueilla. Laskelmat tehtiin metsäkeskuksittain MELA-ohjelmistolla. Laskelma-aineisto perustui vuosina 1996 2003 mitattuihin valtakunnan metsien 9. inventoinnin (VMI9) koeala- ja puutietoihin, jotka oli Etelä-Suomen osalta laskennallisesti ajantasaistettu vuoteen 2002. Ensimmäisellä kymmenvuotiskaudella puuta riittäisi hakattavaksi 97 miljoonaa kuutiometriä vuodessa eli 1,7-kertaisesti vuosina 1999 2003 keskimäärin toteutuneisiin hakkuisiin verrattuna (noin 57 miljoonaa kuutiometriä vuodessa). Hakkuumahdollisuuksien täysimääräinen hyödyntäminen välittömästi johtaisi puuvarannon ja hakkuumahdollisuuksien pienenemiseen seuraaviksi vuosikymmeniksi. Suurimman jatkuvasti hakattavissa olevan käyttöpuumäärän arvio on ensimmäisellä kymmenvuotiskaudella 67 miljoonaa kuutiometriä vuodessa ja sen arvioidaan ylittävän 70 miljoonaa kuutiometriä jo seuraavan vuosikymmenen kuluessa. Jos hakkuut noudattavat suurimman kestävän hakkuumäärän arviota, puuvarannon arvioidaan säilyvän lähes ennallaan 30 vuoden ajan.Harvennushakkuiden osuus kestävistä hakkuumahdollisuuksista on 30 vuoden aikana keskimäärin 39 prosenttia. Ensimmäisellä kymmenvuotiskaudella harvennushakkuiden osuus on suurin Rannikon metsäkeskuksen Pohjanmaan alueella sekä Pohjois-Savon, Kainuun ja Pohjois-Pohjanmaan metsäkeskusten alueilla. Turvemaiden osuus kestävistä hakkuumahdollisuuksista on ensimmäisellä kymmenvuotiskaudella 16 prosenttia ja toisella kymmenvuotiskaudella 22 prosenttia. Toisen kymmenvuotiskauden jälkeen turvemaiden osuus kääntyy laskuun. Toteutuneet hakkuut ovat olleet koko maassa 85 prosenttia suurimman kestävän hakkuumäärän arviosta. Lapin ja Pohjois-Pohjanmaan metsäkeskuksia lukuun ottamatta hakkuut ovat olleet kuusipainotteisempia kuin suurimman kestävän hakkuumäärän arvio.Laskelmien tulokset eivät ole ennusteita eivätkä toteutettavaksi tarkoitettuja hakkuutavoitteita. Alueellisia hakkuutavoitteita kaudelle 2006 2010 määritetään vuoden 2005 aikana metsäkeskusten koordinoimassa metsätalouden alueellisten tavoiteohjelmien tarkistusprosessissa.
Keywords: MELA-ohjelmisto; hakkuumahdollisuudet; valtakunnan metsien inventointi