Nurmirehun biologisen säilönnän optimointi - Jaakkola, Seija; Jalava, Taina; Saarisalo, Eeva; Huhtanen, Pekka; Skyttä, Eija; von Wright, Atte; Haikara, Auli (Maatalouden tutkimuskeskus, 1999)
Hankkeen tavoitteena oli tuottaa lisää tietoa biologisen rehunsäilönnän perusteista käytettäessä maitohappobakteereita säilöntäaineena. Käytäntöön liittyen lopullisena tavoitteena on parantaa säilönnän varmuutta sekä taata runsas säilörehun syönti ja maidon hyvä hygieeninen laatu. Myös rehusta saatavien ravintoaineiden saantia optimoidaan maidon nykyisten koostumustavoitteiden kannalta. Tutkimuksissa pyrittiin koostamaan tehokkaasti toimivia kantayhdistelmiä, joita voitaisiin käyttää säilöntäaineessa. Keskeisessä asemassa olivat VTT:ssa eristetyt maitohappobakteerikannat. Mielenkiintoisimpia kantoja tutkittiin laboratoriossa rehusäilönnän tarpeita ajatellen ja niiden käyttöä kokeiltiin säilöntäkokeissa. Yhteensä tehtiin seitsemän säilöntäkoetta, joissa saatiin tarkennettua tietoa maitohappobakteereiden tärkeimmistä omi- naisuuksista eli maitohapon tuotosta, valkuaisaineiden hajoamisesta ja pilaajaorganismien toiminnan estämisestä sekä säilönnän aikana että siilon avaamisen jälkeen. Säilöntätulosta verrattiin painorehuun (ei säilöntäainetta) ja muurahaishapolla säilöttyyn rehuun. Siilon avaamisen jälkeen painorehussa ja maitohappobakteereilla säilötyssä rehussa ongelmia aiheuttivat ensisijassa hiivat ja muurahaishapolla säilötyssä rehussa homeet. Tutkimuksessa selvitettiin myös erilaisten yhdistelmien toimivuutta säilöntäaineena. Soluseinämiä hajottavien entsyymien ja propionihappobakteerin käyttö yhdessä maitohappobakteerin kanssa ei kuitenkaan parantanut säilöntätulosta. Laboratoriomittakaavassa painorehuun ja muurahaishapporehuun verrattuna parhaimmin toimineet maitohappobakteerikannat testataan seuraavassa tutkimusvaiheessa maatilaolosuhteissa.
Keywords: Ka; Re; säilörehu; nurmirehut; maitohappobakteerit; säilöntä; rehunsäilöntäaineet; rehut; märehtijät; säilöntäaineet